Svensk text: GEMiNi X www.SweSUB.nu
"Har du känslor du inte kan förklara?
"Har du någonsin förlorat kontrollen över känslorna?
"Har dessa känslor ett namn?"
Detta var de tre första frågorna Dr. Malicent frågade Joseph Kinkirk
bara 6 timmar efter han blivit gripen.
Då Kinkirk svarade, "Ja, ja och Henry. "
Denna vändningen gjorde att försvaret misslyckades.
Inte bara på grund av de noggrant insamlade bevisen-
- utan också på uppfattningen av modern psykologi.
Multipel personlighets syndrom existerar inte.
Det var ett psykologiskt påfund, en terapeut-inducerad åkomma.
Som upprätthållits av talk shows, romaner och ogenomtänkta filmer.
Joseph Kinkirk har varit under observation-
- på olika psykiatriska institutioner nästan hela sitt vuxna liv.
Ändå har det inte funnits en dokumenterad hänvisning till Henry
förrän efter hans gripande.
Henry rövade inte bort Sarah McKenzie.
Han slet inte av henne kläderna eller band henne i källaren.
Han våIdtog inte hennes 12-åriga kropp.
Eller försökte avlägsna hennes äggstockar med en kartongkniv.
Han filmade inte de 2 timmarna det tog Sarah att förblöda
när den operationen misslyckades.
Henry gjorde inte dessa grymheter eftersom...
...Henry existerar inte.
Joseph Kinkirk är fullt medveten om sina handlingar.
Precis som han var när han begick dem.
Vi har stängt, tyvärr.
Jag behöver två shots med tequila, och högre volym på Teven.
- Snälla. - Absolut.
En minut efter midnatt, Så inleddes avrättningen
av Joseph Kinkirk med giftinjektion.
Kan jag få två... Två shots till?
- Vill du att jag byter kanal? - Nej, det är okej.
...och Mr Kinkirk blev dödförklarad 18 minuter över tolv.
Som ni hörde så har Joseph Kinkirk avrättats i Missouri statsfängelse.
- Hallå. - Hej, Mamma!
- Hej, gumman. - Jag saknar dig.
Jag saknar dig också. Vad är det som låter?
- Morbror Stephen gör frukost. - Okej, kan vi gå till Starbucks nu?
- Hur var det igår kväll? - Vi såg på 'Night of the Living Dead'.
- Nej, det är hemligt! - Får jag prata med din Morbror.
Mamma vill prata med dig.
Såg du när de stekte skurken igår kväll?
Det var giftinjektion. Nej.
- Fick du ta skiten som vanligt? - Välj dina ord framför Sammy.
- Fick du, som vanligt ta skiten? - Jag är sen, vi ses i eftermiddag.
Hallå?
Hallå! Det är inte snällt. Din mamma la på luren.
- Pappa, kan jag ringa upp dig? - Jag behöver din åsikt om en patient!
- Du skriker igen. - Gör jag? Förlåt!
Jag tror du kommer tycka den här är väldigt intressant.
- Skicka mappen så kikar jag på den. - Nej, nej, du måste träffa honom.
Jag hämtar dig på flygplatsen. Ge honom bara en timme.
Du kan inte förvänta dig att jag ska ställa om mitt liv-
- varje gång du springer på något medicinskt avvikande.
La du på? Pappa?
Så var hittade du denna David Bernburg?
- Han hänvisades till mig av Dr. Foster. - Charlie? Det kunde jag gissa.
David togs för lösdriveri, släpptes under Charlies vård dagen efter.
- Hur länge har han varit patient här? - Några dagar. Sedan helgen.
Inte längre?
Du brukar vårda dem en månad innan du låter mig ta över.
Men den här är en helt ny typ.
Ta för dig.
- Kan vi få lite värme här inne? - Ja då.
- Hej. - Hej.
Tack ska du ha.
Jag är Dr. Cara Jessup. Du måste vara David.
- David Bernburg. Stämmer det? - Ja.
- Bernburg, är det Tyskt? - Jag vet inte.
- Vet du varför vi är här? - Du vill ställa mig några frågor.
- Är det okej för dig? - Ja.
- Har du suttit i rullstol hela livet? - Nej.
Jag råkade ut för en olycka för några år sedan.
- Är du vänster eller högerhänt? - Högerhänt.
Och i ditt barndomshem, hur många fönster fanns det?
Tio. Elva om du räknar fönstret i dörren.
Men det gick inte att öppna.
När du räknar fönstren, är du inomhus eller utomhus?
Inomhus. Det är varmare.
Var du uppväxt med någon religion?
Jag växte upp i bergen.
Gud höll våra händer och djävulen väntade på att vi skulle falla.
Jag vill visa några abstrakta bilder och du får beskriva vad du ser.
Två små barn.
De leker den där leken...
- Baka liten kaka. - Okej, bra.
Den här då?
- Ser ut som en elefant på Circus. - Är det en stor elefant?
Nej, en baby elefant.
Ser du några nummer i cirkeln?
- 16. - Okej. Den här då?
73.
Har du haft några känslor du inte kan förklara?
Nej.
Känner du dig arg, våIdsam eller nedstämd utan anledning?
Nej.
Okej. Tack så mycket.
- Kom igen, Pappa, jag väntar. - På vad?
Du tog inte med mig hit för att träffa David, eller hur?
- Något emot jag ringer ett samtal? - Jag har all tid i världen, varsågod.
Hallå.
Det är Dr. Harding. Är Adam där?
Ledsen, Dr Harding. Jag är den enda här.
Jag vill att du letar efter honom.
Vad var det?
- Det här är Adam. - Adam, det är Dr. Harding.
Har du tid att prata med en kollega till mig?
Visst.
- Du hade inte behövt göra så. - Göra vad?
Briljera. Det får dig att framstå som en bluff.
Hejsan.
- Jag är Dr. Jessup. - Är du Dr. Hardings dotter?
- Ja, det är jag och du är Adam. - Din man blev mördad, eller hur?
- Ja. - Hur?
- En rånare skar halsen av honom. - När då?
- För 3 år sedan. - Var?
När vi var på väg hem från kyrkan på julafton.
- Tyckte du det var ohövligt av mig? - Inte alls. Jag är van med det.
Aggressiv manipulation är en vanlig metod-
- som används av borderline personligheter under behandling.
Men det visste du, eller hur?
Duktig flicka.
Jag får nog se upp för dina utnyttjande patologiska tendenser.
- Redo att svara på några frågor? - Kör på.
I ditt barndomshem, hur många fönster finns det?
- Ett? - Två om man räknar med vindrutan.
Jag förstår.
- Växte du upp med någon religion? - Katolsk.
Jag har några abstrakta bilder. Jag vill att du tittar på dem...
Dansare, mal, elefanter, djävulen.
- Jag har sett det där förut. - Ja, det är tydligt.
Okej, Adam. Ser du några nummer i cirklarna?
- Den här? - Nej.
Toppen.
Den här då?
Nummer 7.
Okej, Adam. Får jag titta på dina ögon?
Har du kontaktlinser?
Nej. Det här är deras naturliga färg.
- Är du färgblind? - Brist på rött, sedan födseln.
Jag tror vi är klara här. Tack för ditt samarbete.
Kan jag gå nu?
Du lurade mig.
Jag gav dig en möjlighet att se över dina förutsättningar.
Adam är värden. David är alter egot.
Varför lät du mig inte prata med Adam först?
Vad är det roliga i det?
- Hallå! - Mamma!
Jag har saknat dig så mycket!
- Tjenare, Farsan. - Hej, Stevo. Här var det riggat.
- Hej, Morfar. - Där är min Ängel, hur är det?
Hämta dina saker. Har hon haft kul?
Hon var lite grinig ända tills den andra ölen slog. Stanna och äta?
Nej. Sammy ska till skolan imorgon.
- Är du okej? Alltså, på riktigt? - Ja, jag klarar mig.
Vad jobbar du på?
- Håller på runda av en industriell. - Härligt.
Du fattar inte vad jag snackar om, eller hur?
- Okej, här är vi. - Har du tackat Morbror Stephen?
- Tack, Morbror Stephen. - Nästa gång tar du med ölen Sammy.
Jag måste säga att jag älskar de här minderåriga supar skämten.
- Hej då! - Hej då, ge er ifrån mina ägor.
Kör inte ända upp. Det blir för trångt att ta sig ut.
Du tar dig ut. Nej, det är...
Tack, Farsan. Detta är perfekt.
ÄIskling, kryp ner i badkaret. Sen ska vi äta middag.
- Vad är det? - Adams mapp, ta en titt.
Jag ska tänka på det.
Jag har inte så mycket tid för Gud längre, Doktorn.
Det verkar vara ömsesidigt. Du då? Är du troende?
Min dotter förlorade sin make för inte så länge sedan.
Han var en god man, och han mördades utan anledning.
Mördades?
Så jag har svårt att tro på en Gud som kan såra min dotter.
Jag är ledsen, Dr Harding. Jag är den enda här.
- Hej, Charlie. Du ser förfärlig ut. - Tack ska du ha.
Efter en kur antibiotika, blir jag bra. Vad kan jag göra för dig?
Adam Saber. Hur kom han till dig och varför fick min Far ta honom?
Polisen hittade honom på gatan.
Verkade inte påverkad av något. Han påstod att han inte kunde gå.
Sa att han hette David Bernburg. När jag fick undersöka honom,
var han uppe och gick, sa han hette Adam Saber.
Han visste inte hur han hamnat på sjukhuset.
Jag tänkte på din Far med engång.
Har du någonsin haft en patient som varit färgblind på bara ett öga?
- Nej. Hur så? - Tänkte bara... Strunt samma.
- Hur är det med Sammy? - Bara bra. Fotbollsgalen.
De har uttagning i skolan på Fredag. Kom dit.
Det gör jag gärna.
Kan jag få en kopia på hans Patientjournal?
- Jag faxar den i eftermiddag. - Tack. Ta hand om dig nu.
- Det ska jag. Ta hand om tjejen. - Ja, alltid.
- Jobbar Ellie fortfarande på röntgen? - Ja, men hon är uppe på trean nu.
- Tack igen. - Hej då.
Är det möjligt att när han vrider nacken-
- att han klämmer till en nerv så han tillfälligt blir förlamad?
På den här röntgenbilden är den tredje, fjärde och femte kotan...
Ihop tryckta.
Vi tittar på röntgenbilder från två olika människor.
- Det är ett skämt. Killen, doktorn. - Doktorn?
- Hur väl känner du honom? - Vissa dagar, inte alls.
- Du blir inte klok, eller hur? - Det är omöjligt hans bilder.
Är det inte möjligt att det du tittar på, är det du verkligen ser?
Nej, för det är inte möjligt.
- Adam är på riktigt. - Han är en mycket sjuk ung man
men fullt medveten om David och Davids alla handlingar.
David är bara ett påhitt och jag ska bevisa det.
Vi har inte ätit middag tillsammans på över en månad.
- Du kommer väl till Påsk, eller? - Jo.
- Ska jag ta med något? - Bara ditt underbara jag.
- Det är min flicka. - Ja, tack.
Okej, vilket namn?
David Bernburg, Shadywood High School.
Förlåt, Doktorn. Skrämde jag dig lite?
Jag ville inte att du skulle åka utan att först tacka dig.
För vad?
Att du försöker hjälpa.
- Tack. - Så lite så.
Ursäkta. Jag letar efter årsböcker.
Andra mittgången. Men snabba på, jag stänger om 10 minuter.
Jag blir inte länge. Jag lovar.
Är du snart färdig?
Om en minut.
"Matthew, Mark, Luke och John välsigna bädden jag ligger i.
"De mig välsignar när jag somnat jag ger mig in i Guds händer.
"Fem små änglar runt min bädd En här nere, en vid sängens topp.
"En som sjunger, en som ber en som tar mina synder iväg.
Amen.
Hon menar det inte.
Eller hur?
- Hallå. - Charlie?
- Lilla CC. - Du låter förskräcklig.
- Ska jag komma med något? - Nej, jag har soppa.
Antibiotikan börjar snart verka.
Förlåt att jag frågar, men du faxade inte Adam Sabers journal.
- Förlåt. Gör det så fort jag kan. - Självklart. Vila upp dig nu, okej?
- Det ska jag. Vi ses. - Okej, krya på dig.
Ursäkta mig.
Vet du vilket hus Quarry bor?
Jag vet inte hur jag kom till sjukhuset. Vet inte hur jag hamnade i sängen.
Jag vaknade upp i mitt rum och jag minns ingenting.
- Sköterskorna hjälpte dig till sängen. - Var jag vaken?
På sätt och vis.
Hallå?
- De är förstörda, inte sant? - Ursäkta, jag knackade på framsidan.
Jag hittade dem imorse. De måste ha legat i vatten i flera veckor.
All den musiken, det livet, borta.
- Jag tror en del av det kan räddas. - Det finns alltid hopp.
Vem är du?
- Jag söker David Bernburg. - David?
Du står väl på honom?
Det hände runt den här tiden på året.
Någon Reporter snubblar tids nog över en story i något arkiv
och försöker gräva upp den med en försiktig lögn.
Pratar du om Davids olycka?
Nej, kära du.
Mordet på honom.
- Hur hände olyckan? - Han föll.
Våta löv på en stentrappa. Bara så och hans liv
fick börjas om från början igen.
Men han accepterade sitt öde med en sådan ädelhet.
I tre år, visade David världen hur den Helige Anden sken inom honom.
Men sedan... Blev David vilsen.
Han hittade en doktor i stan som experimenterade med
ryggrads substitut eller något liknande.
David trodde att denna läkare skulle få honom att gå igen.
Det verkade som när han tog bussen in till stan varje månad
med hopp i sina ögon...
...var det bara för att bli uppskuren
och att återvända med hjärtesorg.
En månad åkte han hemifrån och återvände aldrig igen.
Det var först en vecka senare som de hittade hans kvarlevor.
Han hade blivit införd i skogen och misshandlads.
Torterats.
Kan du föreställa dig?
David sitter där, ser på, utan att kunna försvara sig.
Såg på när de gjorde alla de vedervärdiga sakerna mot honom?
- Det kan jag inte... - Det hoppas jag aldrig du behöver.
David vände Gud ryggen och tog hjälp av vetenskap.
Herren talade tydligt.
"Förlora inte din tro på mig. "
Hej, Art. Jag tar en kopp kaffe och en bit äppelpaj.
Hej, raring. Har du haft roligt?
- Nej. Vi begravde en fågel. - Så bra.
Gå och välj något du vill ha så ska jag prata med Morfar.
Vad är den grundläggande skillnaden mellan
en delad personlighet och en vanföreställande?
- Jag har något. - Jasså?
Den riktiga David Bernburg föddes 5 Februari 1963.
Han halkade och bröt ryggen i November 1979.
I April 1982, blev han mördad. Medan varje lokala tv-stationer
och tidningar berättade detaljer om hans fasansfulla död.
Adam Saber var 6 år gammal, hans Mamma hade just dött
och han hade placerats på det första av många fosterhem.
Hans flykt... Detta kusliga mord. Allt som Adam visste om David
kan han snappat upp från media, eller hur?
Låt säga jag godkänner dessa... Något vacklande antaganden.
- Varför skulle Adam väcka en illusion? - Ge mig din plånbok.
Vilken som helst?
Varför har du det här kortet på Mamma?
- För att påminnas om henne. - Att få känslan av positiva minnen.
Om den här bilden fanns, men du var inte medveten om den
skulle du då ha en fördel av det? - Det tror jag inte, nej.
Jag tror att som barn, skapade Adam en mental bild av David
så var han än var hur skrämmande saker blev
så fanns det alltid någon som hade det värre.
David Bernburg som torterades till döds av Djävulsdyrkare.
Men för att få någon fördel av den mentala bilden
så måste han vara fullt medveten om den.
Och kan därför inte ha delad personlighet.
- Det var en övertygande diagnos. - Tack ska du ha.
Hur ska du bevisa det?
Jag ska inte bevisa det. Jag ska bota det.
Hej, Mrs Bernburg. Tack igen för att du ställer upp på det här.
Jag ville tala om att Adam har skapat en personifiering av din son.
Jag vill inte du ska bli skrämd.
Jag har uppfostrat tre pojkar och har bönat till deras gravar.
Inte mycket skrämmer mig.
Tack. Jag uppskattar det här. Det är Adam som kommer nu.
- Hej, Adam. - Hej.
Det här är Dita Bernburg.
Säger namnet dig något?
Hennes son David blev mördad för 25 år sedan.
- Jag är ledsen. - Du kanske har hört om det.
Det skrevs i tidningarna. - 25 år sedan? Jag var 6 år.
Jag läste inte så mycket tidningar.
Ska du svara?
Ingen vet jag är här. Det är antagligen till dig.
- Det är Adam. - Kan jag få prata med David.
Det finns ingen David här.
Mamma?
- Du hittade mig, Mamma. - Min son är död.
- Nej, Mamma. Jag är inte död. - Du är inte min son.
Jo, det är jag.
Vi bor i Quarrys Hus vid Tull Road.
Jag kunde hitta din adress i telefonboken.
Mitt sovrum var ett bibliotek förut.
Du brukade vika kläderna på hyllorna som böcker.
Du brukade säga, "Vilka kläder ska vi läsa idag, David?"
Nej.
Min säng var gjord av skördat trä för att skydda mig från andarna.
- Min son dog för 25 år sedan. - Du har en spik i din ficka.
Hur kan du veta det?
Ingen vet det, bara...
Vi hittade den i Askern gruvan.
Du har den alltid med dig, Mamma.
- David. - Mamma.
Järn från jorden...
...för att hålla ondskan borta.
- För att hålla ondskan borta. - Ja.
Då fungerar den inte.
Jag vet att det finns en naturlig förklaring till detta. Vänta på mig.
Ja, det är här. Hjälp han ur bilen.
- Vill du jag ska följa med? - Nej, vi klarar oss.
- Är du säker? - Ja.
Jag klarar mig.
BISTER UPPTÄCKT PÅ RASTPLATS. FÖRLAMAD MAN HITTAD MÖRDAD.
Okej, David, vet du var du är?
Nej, frun.
Det finns ingen anledning till att du ska känna igen den här platsen.
Vad är det?
- Vad är det för något. - Jag var här på natten.
Det är därför jag inte kände igen platsen.
Saker är annorlunda. Det snöade.
Där borta, fanns ett skjul.
- Han kommer. - Vem kommer?
Vem kommer? Berätta för mig.
Allt är bra. Allt är bra.
Berätta för mig, vem är det? Vem kommer?
Djävulen.
- Förlåt. Okej, Förlåt. - Snälla lämna mig inte.
Vi går tillbaka till bilen. Okej, då går vi.
Snälla, snälla ta mig härifrån.
Rullstolen sitter fast. Jag måste gå tillbaka...
- Snälla lämna mig inte. - Jag ska inte, Okej.
Jag måste få täckning. Ska bara gå och få täckning.
- Hej, Virgil. - Är något fel?
Nej, jag är okej. Rullstolen har fastnat, jag behöver din hjälp.
Jag ska leta rätt på något. Jag kommer strax.
Okej. Hej då.
Få se vad vi har. Fastnat alltså?
Hej, Adam.
Vem är Adam?
Då kör vi.
- Mitt namn är Dr. Caroline Jessup. - Ja, vi kommer till det sedan.
Jag frågade vem Adam var. - Adam är min patient.
Är du okej? Känner du dig förvirrad?
Du talar inte om när jag ska vara förvirrad, damen.
Du är inte den som vaknar upp på alla konstiga platser
utan att veta hur du kom dit. Så jag ställde dig en fråga.
Var är jag? Varför trodde du att jag var Adam?
Du är vid Walkers Mill, och du ser ut som Adam.
- Caroline, är allt bra? - Ja. Vi är okej.
Jag pratar bara med... - Wes.
- God morgon, Virgil. - Hej, Wesley.
- Så där ja. Snyggt. - Ta den.
Pappa.
- Jag måste prata med dig. - Jag kommer snart.
Jag träffade nyss Wes!
Varför, Pappa? Varför gör du så här?
- För att du slutade ställa frågor. - Det är det enda jag gör, Pappa.
Du slutade fråga dig själv! Du har skapat ett fixerat
system att tro på, du vägrar se något annat.
Det betyder att du aldrig kommer se saker från ett nytt perspektiv.
Du måste lära dig att sätta de tankarna åt sidan
och jobba vidare med den stora frågan som är, "Varför?"!
Fråga dig själv, "Vad?" för att säga, "Jag vet inte. "
Bara för att du är äldre, betyder det inte att du har rätt.
Det kan lika gärna betyda att du har haft fel längre.
Vad har din motivation varit? Har den varit att hjälpa Adam
upptäcka vilken... Kris som är orsaken till hans skadade psyke?
Eller har det bara varit att bevisa att jag har fel?
- Gumman. - Sluta!
Ni kan hoppa in i duschen nu. ÄIskling!
Wesley Crite var frontman i ett underground metal band.
Han dog i November 1994. Som man tror var självmord.
Samtidigt, sitter Adam Saber i fängelse.
Han har just flyttats till en isoleringscell.
Under denna jobbiga tid i sitt liv, tar han förgivet att ännu någon
annan har det värre än honom.
Bra.
Hej, Wesley. Förlåt att du fick vänta.
Jag har all tid i världen, Dr Jessup.
Jag vill ställa några frågor, om det är okej med dig.
Jag vill fråga dig något först.
Förlitar du din doktorsgrad på vetenskap eller på Gud?
Varför undrar du?
Saken du har runt halsen.
Jag ser mig själv som doktor i vetenskap...
...men en Guds kvinna.
Det är något jag vill visa dig.
KROPP IDENTIFIERAD.
18:e November, 1994.
Säger det dig något?
- Håll dig borta från mig. - Vet vad som hände den dagen?
Håll dig borta.
Vad hände den dagen? Vad vet du om den dagen?
- Wes? - Håll dig borta från mig!
David?
Är du okej?
Han var här.
Vem? Vem var här?
Var har du hört den?
Jag har inte hört den.
Jag har skrivit den.
Det är Davids sång.
- Blev den någonsin utgiven? - Nej.
David skrev den på sjukhuset efter sin olycka
han sjöng den för sig själv när han blev ledsen eller rädd.
När han var rädd?
Den blev som en fristad för honom, ett skydd i stormen.
Är det möjligt att...
...natten då han blev mördad, när han var i skogen
är det möjligt att han sjöng den visan?
Jag hoppas han gjorde det.
Hallå? Hej, Pappa.
Jag tror att när Adam var liten så bevittnade han Davids mord.
David flyr från det minnet. Kanske även Wes.
Har du Adams hemadress. Vill veta vad för liv han flyr ifrån.
Hej. Hej där kompis.
Duktig pojke. Duktig pojke.
Hallå!
Är du ensam? Jag kommer in. Jag ska inte göra dig illa.
Hallå?
Okej, kompis. Ska se om jag hittar något.
Här har du.
Där. Stackare.
Hallå? Är det någon här?
Hallå?
Åh, Gud. Jösses.
Åh, Gud.